Fortare!
Håll utkik.
TÄNDHATTAR
Kom.
Jag minns inte när jag märkte förändringen.
Jag förstod vad som hände, men jag ville inte tro det.
Det är ingen ursäkt, men det är sant.
Du är en ond liten jävel.
Det såg illa ut.
Men han måste dö. Det var nödvändigt för att nå målet.
Allt jag kan säga är att det var som om himlens portar öppnat sig.
Och ljudet...
Ljudet var fantastiskt.
Det var som om gudarna jublade över vad som skett.
Ledsen, killar.
-Bra att du kunde komma. -Allt kommer till den som väntar.
En 17-årig, rik liten stropp.
Jag vill inte släppa honom, så jag har anklagat honom för mord.
-Bevisa att han är skyldig. -Något annat?
-Må turen vara med dig. -Tur är bara för irländare, McKenzie.
Hej, Alex. Jag heter Sally Rowe och är psykolog.
De har bett mig prata med dig. Vill du ha någon mer närvarande?
Vill du?
Har du något emot att jag spelar in?
-Berätta om din kompis Nigel. -Han var inte min kompis.
Varför var hans död "nödvändig"?
-Tror du att jag gjorde det? -Det är jag som ska lyssna på dig.
På 1200-talet fanns det människor som kallades katarer.
De ville stå i direkt kontakt med Gud och förvisade präster och biskopar.
Detta undergrävde Vatikanens makt och påven förlorade värdefulla intäkter.
Är du intresserad av historia, Alex?
1209 kom en vatikansk armé till byarna där katarerna bodde-
-och alla män, kvinnor och barn dödades.
När påven fick frågan hur man skulle skilja ut kättarna, svarade hanv
"Döda alla, Gud känner igen sina egna."
Varför berättar du det här?
-Är du en religiös kvinna? -Är det viktigt för dig?
-Vill du veta vad jag tror på? -Varför inte?
Gestalt. En organiserad helhet-
-där delarna påverkar varandra, men där helheten är viktigare än delarna.
Grundläggande psykologi. Borde jag vara imponerad?
Det är inte vad det är. Det handlar om hur man använder det.
-Och hur gör man det? -Det är ju du som är psykolog.
Nigel är död-
-och jag är anklagad för mord, så vad spelar det för roll vad jag tror på?
Du är inte särskilt mån om att göra ett bra första intryck.
Vem är den nye killen?
-Jag vet inte. -Synd att ni måste dela rum.
Jag såg dem sätta in en extrasäng i ditt rum tidigare. Det är sant.
Sir? Får jag tillstånd att gå?
-Vart ska du gå? -På toaletten.
-Kan det inte vänta? -Det är svårt att säga.
Låt bli.
Gör dig inte alltför hemmastadd.
-Hur är han? -Skum. Han har uppstoppade djur.
-Är han inte lite väl gammal för det? -Riktiga djur, idiot.
-Har du hört något? -Inget skvaller.
Några killar vid middagen sa att han var externatelev vid St Edwards.
-Men han hade familjeproblem. -Vilken tur att han kom hit.
Josh var tokig. Hans pappa ville att han skulle bli politiker.
Vilken skit att lägga på sitt barn.
Helvete! Vad fan sysslar ni med?
Raj var Joshs rumskamrat. Han ville aldrig testa gränser.
Det var väl lika bra det, antar jag.
Han var annorlunda, det medger jag.
Det var väl därför han intresserade mig.
Han hade en morbid fascination för allt som var dött.
-Du då, Alex? -Fråga polisen.
Jag frågar dig, Alex.
Har du barn? Du ser inte så illa ut.
-Din tid rinner ut. -Din tid, snarare.
Många kvinnor lär läsa psykologi för att lösa egna problem. Vad tror du?
-Berätta om Nigel. -Nigel fick det han ville.
Evighet.
Du förstår alltså inte?
Men det kommer du att göra. Det kommer du.
-Vad är det som pågår? -Inget jag inte klarar. Hur gick det?
Det här fallet är bara skit. Tror du att jag är korkad?
-Han är skyldig. -Du måste ha mer än en känsla.
-Han är en samvetslös liten psykopat. -Då blir han en bra bankdirektör.
-Det religiösa snacket, då? -Det bevisar inget.
Du har målat in dig i ett hörn och nu vill du ha hjälp av mig.
Det kan vara bra för karriären, Sal. Du skulle kunna komma upp dig.
-Det blir mycket publicitet. -Jag är inte med.
Ska vi äta en bit, då? Jag antar att det var ett nej.
Fan.
Vill du veta vad jag tror på?
Gestalt. En organiserad helhet-
-där delarna påverkar varandra, men där helheten är viktigare än delarna.
Grundläggande psykologi. Borde jag vara imponerad?
Det är inte vad det är. Det handlar om hur man använder det.
Borde jag vara imponerad?
Det handlar om hur man använder det.
Vad är det som luktar?
Du måste skoja.
Var fick du tag i den?
Jag ställde en frågav Var fick du tag i den?
Jag tycker inte om dig-
-och om du ska bo med mig får du åtminstone visa lite hövlighet.
Var det något mer?
De måste vara desperata eftersom de skickar hit dig igen.
-De har inga bevis, eller hur? -Varför säger du så, Alex?
Om de hade bevis skulle jag ju inte prata med dig.
Eller hur?
-Hur länge kan ni hålla mig kvar? -Det beror på när du börjar prata.
Du vet ingenting. Du vet absolut ingenting.
Det gäller dig också.
Vi fick just det här.
Krutrester tyder på att du höll i vapnet när det avlossades.
Dina kläder var täckta av dem.
-Jag vill träffa min pappa. -Han kan inte hjälpa dig.
-Det var inte jag! Nigel tryckte av... -Bort med dina jävla händer!
-Du är för fan galen. -Lås in honom.
Du vet att jag är oskyldig!
Släpp mig!
Släpp mig, för fan! Vart tar du mig?
Släpp!
Det är meningen att vi ska jobba ihop.
Avbryt mig aldrig när jag pratar med en patient.
-Du slog en 17-åring. -Jag skyddade dig.
Snacka inte skit.
Hade Nigel krutrester på händerna?
-Hade han det? -Ja.
-Så han kan själv ha skjutit? -Han satt och drev med dig.
Varför tror du att du kan avgöra om han snackade skit?
-Det viktiga är bara att han erkänner. -Erkännandet måste hålla i rätten.
Okej.
Okej!
Jag behöver tid, så håll dig undan. Han är för smart för din machostil.
Sal...
Du rapporterar väl inte det här?
Dr Rowe, det är bäst att ni följer med.
Jag vill komma ut dit, det är allt jag begär.
Nej, nej! Tänk inte ens tanken! - Låt mig vara! Låt mig vara!
-Du stannar här. -Visst. Han är din.
Herregud! Ställ honom upp.
Jag hörde att du ville prata.
Lämna oss ifred. Jag klarar mig.
Nigel satte dit mig.
-Varför tror du det? -Det skulle se ut som om jag gjort det.
Ville Nigel att det skulle se ut som om du dödat honom?
-Bättre kan du väl? -Jag dödade honom inte.
Du framstår inte direkt som ett offer, Alex.
Kan du känna det? Kan du känna det?
Han är här. Han hör och ser.
-Vem, Alex? -Du lyssnar inte.
Lyssna.
Stå upp.
Har du någonsin känt att det finns någon i huvudet som hör dina tankar?
Jag läste en artikel om hur människor kan kommunicera genom telepati.
Tänk om ens mörkaste hemligheter flöt omkring som radiovågor-
-och bara väntade på att plockas upp.
Det var något speciellt med honom.
-Dominus illuminatio mea. -Dominus mihi adjutor.
Sitt ner.
Det har kommit till min kännedom att några pojkar från...
Va?
Har ni något viktigt att berätta? Campbell? Forbes?
Ställ er upp och berätta vad det är som tydligen inte kan vänta.
Knyt slipsen ordentligt, Campbell.
-Nå, Campbell? -Det var inget, sir.
-Forbes? -Inget viktigt, sir.
Kom till mitt rum efter samlingen. Sitt ner.
Några pojkar i tolfte klass ska sätta upp Tennysons "Becket"-
-och behöver frivilliga scenarbetare.
Lugna ner dig. Ingen på tåget kan ha vetat var vi kom ifrån.
Följ med.
Ni gör visserligen bra ifrån er, men varför vägrar ni anpassa er?
Sitt ner.
-Tidigare har ni varit goda föredömen. -Lägg av.
-Ursäkta? -Varför har jag då en galning i rummet?
De flesta bor tre och tre. Så tufft har du det inte, Forbes.
De flesta har ett riktigt hem, så att de kan lämna det här helvetet.
Ni får hjälpa till med pjäsen.
Jag har inte tid med sånt skit.
Kan du vänta utanför, Campbell?
-Vad handlar det här om? -Jag ska bo ensam.
Nigel är intelligent. Han kan vara ett givande sällskap.
Hur då?
"Hur då?" Det är viktigt att kunna samarbeta-
-och han kan bli en akademisk utmaning för dig.
-Vilket skitsnack. -Din framtid står på spel.
Glöm inte dina förpliktelser, Alex.
Det var allt.
Det var allt, sa jag.
Vad hände? Sa du något?
-Gjorde du det? -Nej.
Din pappa kan vara en sån skitstövel ibland.
Människan har genom historien offrat sig för sin tro.
Det vore nog oklokt att vända Guds kraft mot människans begär, men...
-Allt väl, mr Simms? -Ja, jag föll bara av stolen, sir.
-Var lite försiktig. -Ja, sir.
Några av er jobbar ju med "Becket". Vem kan berätta om Thomas ā Becket?
Thomas Becket var ärkebiskop i Canterbury på 1100-talet.
-1170 blev han mördad i sin katedral. -Precis.
Han visste att han skulle bli mördad, men väntade på riddarna inför Gud.
Mordet var en fruktansvärd hädelse.
Men efter mordet ryktades det om mirakler som utfördes vid hans grav.
Troende från hela landet reste till fots för att...
-Ja, Forbes? -Det var ett politiskt mord av kyrkan.
Typiskt Forbes att komma med en så intressant vinkling av historien.
Man kan inte förändra historien.
Det var ju precis som kyrkans andra grymheter.
-Exakt vilka grymheter syftar du på? -Katarerna.
De var en samling hedningar. Kyrkan återställde bara ordningen.
-Tempelriddarna, då? -Vad har det med saken att göra?
Det var ju de som mördade Thomas Becket.
Kallades de inte Kristi riddare? Var de inte kyrkans fotsoldater?
Varför döda ärkebiskopen? De såg i alla fall att korstågen var meningslösa.
Varför berättar ni inte hur Kristi riddare vände sig mot Vatikanen?
-Sluta. -De övertog kontrollen.
-De la sig i överallt. -Sitt ner.
-Var det inte därför de brändes? -De hade förrått sin sak.
-Vems sak var det? -Ut ur mitt klassrum.
Ut härifrån!
Avskyvärde pojke.
Och vad vill du bevisa nu? Du har gjort pastor Donaldson upprörd.
-Jag antog att du skulle komma. -Du måste visa honom lite respekt.
Gå inte när jag pratar med dig.
-Herregud! -Han har legat i.
-Honom låter du mig dela rum med. -Han var ju primus på St Edwards.
-Så varför ta hit honom? -Hans far trodde att det var bättre.
Så att han slapp bli störd hemma. Vi har tur.
Du har tur, inte jag.
Jag har jobbat hårt för att ge dig vad du behöver.
Vi ska visa oss gästfria.
Snälla, pappa. Snälla.
-Pappan är en framstående man. -Så ni är med i samma klubb.
Och du ställer upp.
Du skiter i både mig och den här killen.
Du tänker bara på hur mycket lovord pappan ska ge dig, så snacka inte skit.
Pojken ska känna sig välkommen.
Han har studerat oss som om vi vore en del av hans insektssamling.
Vad säger han om mig?
Det här känns konstigt. Vi släpper det.
"Alex är en självupptagen dåre som lider av storhetsvansinne."
Får jag den.
-Skiten ska få sig en läxa. -Han är galen.
Vi lägger tillbaka boken.
-Vad ska vi göra, mein Führer? -Lägg av.
Förlåt. Jag menar det verkligen.
Jag är med.
Jag går nu.
Hej.
Fortare! - Har du roligt? Du måste prata högre.
Har du roligt? Visst får man en kick?
Flytta på er!
Vart fan tror du att du är på väg?
-Din lille skit! -Sluta nu!
-Nej, han ska visa respekt. -Sluta! Herregud!
Alex!
Hans ögon...
Skräcken lyste i hans ögon.
Om jag är skyldig, så är det för att jag lät Nigel komma för nära.
-Kan jag hjälpa till? -Nej, tack. Det är bara rotorknappen.
-Då går jag. -Nej, vänta.
Jag heter Sally Rowe.
Jag har ärvt en passion för krånglande bilar av pappa.
-Ni är väl Alex pappa? -Detta är inte rätt tillfälle.
-Kontakta mig via skolan. -Jag har pratat med er sekreterare.
Det är märkligt att ni inte kan ta er tid att prata med mig.
-Vad vill ni, miss Rowe? -Jag vill prata med er och er fru.
-Alex mamma dog för länge sen. -Jag beklagar, det visste jag inte.
Hans uppfostran har varit felfri.
Min son har en av de bästa studiemeriterna i landet.
Pojkar med Alex begåvning behöver hård disciplin.
Vi tillåter inga störningsmoment som förleder de här pojkarna.
Och se var han befinner sig nu.
Varför försöker ni fälla honom för något han inte har gjort?
Han såg sin bäste vän dö och pojken skjuta sig. Han har väl lidit nog?
Jag försöker hjälpa er son, dr Forbes.
Jag älskar min son-
-och jag ska se till att alla får veta hur ni förödmjukat honom.
"I nästan alla fall tillskrivna gestaltpsykologin"-
-"har relationen till föräldrarna varit störd."
"Splittrade hem, psykisk och fysisk misshandel, en förälders dödv"
"Allt detta kan forma en psykopats personlighet."
En fredstrevare. Din favorit. Den var dyr.
-Jag kom för att be om ursäkt. -Jag är upptagen.
Jag är ledsen. Okej?
Jag vet att det var idiotiskt av mig att slå grabben.
Slappna av, Martin. Jag tänker inte anmäla dig.
Vet du vad de höll på med kvällen Josh Campbell dog?
-En annan av Alex döda vänner. -Coronern sa ju att det var en olycka.
Vad har den lille skiten sagt?
-Vad har det med mordet att göra? -Allt som hänt är viktigt.
Hur kan du gå på hans skitsnack? Han försöker vilseleda dig, Sal.
-Jag vill prata med Nigels föräldrar. -Det blir svårt.
-Varför då? -Vi hittar dem inte.
Nigel fick byta rum.
Jag saknade honom nästan.
"Plötsligt lät hon sina läppar möta hans"-
-"och vad rörelsen betydde kunde han läsa i hennes ärliga ögon."
Vi höll distansen-
-men mina tankar var inte längre mina egna.
Ju djupare jag sjönk, desto starkare blev han.
Det var som om han tagit min själ.
Jag började jobba med skolpjäsen. Då slapp jag tänka på Joshs död.
Ludvig av Frankrike älskade mig, och jag drömde att jag älskade honom.
Jag älskar Henrik av England, och han drömde att han älskade mig.
Men den glänsande ringen rostar av den första äktenskapliga kyssen.
Jag beklagar vad som hände din vän.
-Dra åt helvete, din galning. -Men du behöver inte vara orolig.
Han har fått frid.
Hon är verkligen fin, eller hur?
EN OFÖRSKÄMD UNG MAN
-Sen var handen borta. -Berättade du det för någon?
Vem skulle jag berätta det för?
-Varför tror du att det var Joshs hand? -Vet inte, jag tittade ju inte så noga.
Han var överallt.
Överallt.
Nigel skulle lätt ha kunnat ta den.
-Hur känner du för Nigel nu? -Han fick vad han förtjänade.
-Hur kan jag veta att du talar sanning? -Det kan du inte.
Ut ur mitt rum. Ut.
-Du verkar behöva en hjälpande hand. -Ut!
Du kanske kan ta hjälp av de här.
Hur visste han att jag skrev på min uppsats och vilket ämne jag hade?
Han hade svar på frågor jag inte ens tänkt på än.
Jag hade bara en timme på mig och visste att jag inte hade något val.
Det var som om jag sålde min själ.
Poole, uselt. - Simms, uselt.
-Bättre. -Tack, sir.
Ett steg i rätt riktning. Bra.
Utmärkt, Forbes.
Jag började bli orolig för dig.
Jag kände mig värdelös.
Alex... Vakna, Alex.
Jag har planer för natten.
-Vad gör du här? -Jag vill visa dig något.
Jag är inte intresserad.
Glöm inte att jag hjälpte dig. Kom, det blir roligt. Kom nu.
Vi är snart framme.
Har du roligt?
Något kan du väl säga, Alex?
Okej.
-Bor du här? Var är dina föräldrar? -De är nog inte hemma.
De reser mycket.
Luther!
-Är han din? -Grannens. Visst är han fin?
Dig gillar han inte.
Jag har aldrig tagit hit någon förr. Du är den förste.
Okej? Den förste.
Kom.
-Släck lampan. -De var ju bortresta.
Han tar fram geväret.
Gå hem, dumma hund.
-Nu går jag. -Vänta. Jag vill visa dig något.
Kom.
-Kom in. -Herregud.
Tycker du om det?
-Berätta om flaggans historia. -Kapten Krok och Long John Silver?
-Du vet så lite om det närmast dig. -Är det en gåta?
Nej, det handlar om dig. Din framtid.
Vet du vem min pappa är? Han är ordensmästare för din pappas orden.
-Vad är det med det? -Nu är det bara en grupp barnsliga män.
Men förr bestod den av stora män.
Män som kungar föll på knä inför.
De har irrat bort sig.
Vi kan ta över manteln om vi vill.
Alex! Vi har blivit utvalda.
Vad har vi blivit utvalda till, Nigel?
-Det här. -Va?
Vet du när de första spelkorten kom?
På 1100-talet. Det var det äkta brödraskapet. Tänk dig hur det var!
Förlusten av Det Heliga landet, tempelriddarna, Beckets död.
Av allt det blev det ett simpelt spel. Det är bara ett spel, men det är...
Det är ett spel som kommer ur orättvisor, vedermödor, lidande...
...och död. Det är verkligen en tid att vörda.
-Du är ju galen. -Vi kan visa sanningar som kortet sett.
Varför är jag här, Nigel?
Slå upp "jack". Slå upp ordet "jack".
Visst står det "knekt"?
-Vet du vad en knekt är? -Ja.
En samvetslös man.
Precis som du, Alex.
Vet du vad det här är? Spader representerar en sorts pik.
-Vet du vad en pik är? -Ett slags spjut.
Ett redskap att döda med. Det är jag också.
Vår tid är nu...Jack. Vi har förts samman av en anledning.
Och den står skriven här.
För all evighet.
Tack för idag.
Läs "Hemlighetsfulla och fantastiska historier" till nästa vecka. Tack.
Poole, du måste göra bättre ifrån dig.
-Får jag fråga en sak, sir? -Visst, vi får se om jag kan svara.
Är det möjligt att ta sig in i någon annans hjärna?
Är det möjligt, rent objektivt?
Min käre pojke... Hjärnan har inga gränser.
Att förstå hela dess förmåga är som att leta efter universums slut.
Eller att hitta tidernas begynnelse.
Okej... Tack.
Hej, Susan. Förlåt... Jag ville bara säga att du var helt fantastisk.
-Tack. -Vi missar bussen.
-Jag måste tyvärr gå. -Bara en liten stund.
Gå i förväg, så kommer jag.
Jag är inte så bra på sånt här.
Jag tänkte bara fråga om du ville träffas efter skolan någon gång?
Jag förstår om du inte vill...
Ja, okej.
Bra. När?
De visar Hitchcock-filmer på Astra. Ikväll visar de "Främlingar på tåg".
-Vi ska träffas där vid halv åtta. -"Vi"?
-Om du inte vill gå med mina vänner... -Det blir jättebra.
Då ses vi där.
Absolut.
"Här är han som förrått kungen tre gånger."
-Tror du att hon är oskuld? -Dra åt helvete.
Jack... Du är kär i tösen.
Jag har något åt dig.
Jag heter Alex. Håll dig borta från mig.
Jag är klar. Får jag gå?
-Rektorn? -Han får vänta tills middagen är klar.
Men jag ska...
Snälla. Snälla.
Kan jag få en biljett?
Kan jag få lite mer? Jag är jättehungrig. Tack.
Vad var det för en kniv? Håll dig borta från mitt rum.
-Har du läst boken? -Nej, jag har inte läst din jävla bok.
Det borde du.
Pojkar... - Medlemmar av kollegiet...
Jag har en mycket tråkig nyhet att berätta.
Susan Mueller, en ung dam från Sansleigh College-
-som var med i skolpjäsen-
-har hittats mördad.
Inte långt härifrån.
Polisen tror att detta avskyvärda dåd-
-ägde rum när hon var på väg hem från repetitionen igår kväll.
Så alla som jobbat med pjäsen får stanna kvar efter samlingen.
Det gäller även dem som såg eller pratade med Susan-
-under gårdagseftermiddagen. Det var allt.
-Raj. Raj! Har du sett Nigel? -Nej.
-Lystring! -Jag är kriminalinspektör McKenzie.
Jag vill prata med er en och en. Uppge era namn för assistent Murray.
Vi ska jobba så fort vi kan, men var snälla och visa tålamod.
-Såg du henne? Hur dags? -Vid tolvtiden.
-Var såg du henne? -Hon gick förbi i västra korridoren.
-Var det allt? -Ja.
-Tack. -Tack.
Alex Forbes.
-Pratade du med Susan igår? -Ja.
-Hur dags? -Det minns jag inte.
Försök.
Det var vid femtiden. Jag höll på att packa ihop.
-Vad pratade ni om? -Jag sa att hon var mycket bra.
-Mycket bra? -I pjäsen. Hon var mycket bra i pjäsen.
-Något mer? -Det var allt.
-Var det allt? -Jag tror det.
Underligt.
Här står det att ni skulle träffas runt halv åtta vid Astra.
Enligt hennes vänner var hon förtjust i dig.
Vad har du att säga om det?
Ja...
Ni verkar båda ha missat filmen.
-Var det kul? -Var är kniven?
-Du verkar arg. -Vad tror du?
En fingeravtrycks-försäkring. Jag måste skynda mig.
Tycker du att jag ska berätta det? Du var ju den siste som såg henne.
Den stackars fagra mön. Jag kan inte tro att det är sant.
-Du gjorde det, eller hur? -Nej, Jack.
Du gjorde det.
Hur kunde du göra det? Du dödade henne.
Visst är det skönt att släppa ut sin ilska, Jack?
Jag vill inte vara med om det här. Sluta kalla mig Jack.
Det var du som tog dig in i mitt huvud.
-Försvinn ur mitt. -Det är för sent för det.
Innan vi möttes kunde vi inte nå vår fulla potential, men nu...
Jag vet att du känner det.
Det är så uppfriskande.
Vi är ett sånt underbart par.
Inspektör McKenzie.
-Jag vill tala med er. -Ni ska inte vara här, dr Forbes.
-Kom till stationen. -Släpp min son.
-Er son är anklagad för mord. -Min son är oskyldig.
Det kunde du ha tagit för givet, Martin.
Han är inblandad i Josh Campbells, Susan Muellers-
-och Nigel Colbies död. Jag har ett jobb att sköta.
Din far skulle ha förväntat sig att du hjälpte oss.
Han skulle ha förväntat sig att jag upprätthöll lagen.
Tro inte att ni känner mig bara för att vi är med i samma klubb.
Godnatt, dr Forbes.
Bilen står i garaget och vi har sökt igenom huset.
-Har de använt sina kreditkort? -Nej.
-Håll mig informerad. -Inga spår efter Nigels föräldrar?
Var Nigel misstänkt för mordet på Susan Mueller?
-Det är Nigels död vi utreder. -Det är värt att kolla.
Jag har redan gjort det. Inga fingeravtryck, inget mordvapen.
Inget motiv. Slutdiskuterat.
Du har inga bevis och det ser ut som om du sköt honom. Vad vill du vi ska tro?
Att det var mitt fel att Susan och Josh dog.
Försök inte gottgöra det genom att ta på dig Nigels död.
Jag har ju sagt att jag är oskyldig.
Jag vill tro dig, men se på fakta.
-Fakta? -Du måste ge mig något att gå på.
Något konkret, innan det är för sent.
Hitta Nigels röda bok.
Den han gav dig? Vad skulle jag hitta i den?
Det mesta. Den låg i mitt rum förut, men nu måste de ha tagit den.
-Vilka är "de"? -De som inte vill avslöja hemligheter.
"Hemligheter, de, dem, oss"... Vad pratar du om?
Du tänker inte berätta vad som hände. Jag slösar bort min tid.
Är det inte konstigt att McKenzie inte pratat med Nigels föräldrar?
-Hur vet du att han inte gjort det? -Titta i rummet under Nigels hus.
Innan något annat försvinner.
Åh, Gud.
Min älskade Maraclea
Ta dig samman nu.
Fan...
Fy fan!
De var balsamerade. Noggrant utfört.
Kropparna är tappade på blod och alla organ är borttagna, även hjärnorna.
-Som när man stoppar upp djur? -Det är ett liknande tillvägagångssätt.
-Hur dog de? -De blev skjutna.
Ursäkta mig.
-Jag vet inte vad hon gjorde här... -Ville du inte att de skulle hittas?
Ska jag gräva upp grönsakstäppor varje gång någon saknas?
-Det beror väl på omständigheterna? -Och vad fan gjorde du här?
Ditt skitjobb.
Vad är det där?
Vad? Det är ingenting särskilt.
Inte det här heller, antar jag?
-Är det något du vill berätta? -Ja, jag är medlem.
Pappa var medlem. Det sista de behöver är att kopplas ihop med det här.
-Så det finns en koppling? -Sluta.
Det är ingen konspiration. Ordern är lika fånig som Lions.
Du låter Alex vilseleda dig och du är psykolog!
Okej, jag är ledsen. Jag vill bara... titta på det från olika håll.
Hör på mig, Sal. Jag börjar få ont om tid.
Jag vill veta om anklagelserna håller.
Tror du att Alex Forbes mördade Nigel Colbie?
Hittade du hans bibel?
Vet du vem det är?
-Ni måste tyvärr gå runt... -Jack, det här är mina föräldrar.
Detta är min bäste vän Jack. Han jobbar med pjäsen.
-Hej. -Jag har hört mycket om dig, Jack.
Jag måste ställa den här på scenen, men...
Hoppas ni tycker om pjäsen.
Roligt att du fick en vän så snabbt.
Välkomna till kvällens föreställning av Lord Tennysons pjäs "Becket".
Uppförandet av pjäsen har haft sin egen sorgliga händelse-
-när Susan Mueller så tragiskt gick bort nyligen.
Hennes föräldrar har bett oss att spela pjäsen.
Så kvällens framträdande tillägnar vi Susans minne. Tack.
Ärkebiskopen är döende...
Fan, Nigel.
Ju mer jag läste, desto djupare sjönk jag in i boken. Där stod allt:
Katarerna, tempelriddarnas avrättning av Becket-
-och inkvisitionen som resulterade i bannlysningen av tempelriddarna.
Allt blev glasklart, som om jag sett andra sidan av Eschers trappa.
Jag hade vaknat.
Nigel trodde att han var en ättling till tempelriddarna.
Han var verkligen galen.
Han trodde att brödraskapets symbol förutspådde kraften i vår förening.
Piken, som var vapnet, med de sammanflätade öglorna...
Det skulle vara han och jag.
När jag var liten ställde pappa mig framför målningen.
Han berättade om hjältemod.
Hur mina förfäder kämpat för sina rättigheter.
Då förstod jag vad Nigel trodde:
Att även jag var ättling till tempelriddarna.
Säger du sanningen? Var det du som gjorde det?
-Är det vad du vill höra? -Du kan få hjälp.
Du bryr dig bara om brödraskapet.
Nigel hade rätt i att det bara är en grupp barnsliga män.
Dina vänner är nog skraja. Vad ska de göra med medlemskapen i golfklubben?
Se på mig.
Hur var min mamma?
-Ångrar du att hon offrade sig? -Hennes död var inte ditt fel.
Nej, nej. Det var ju du som gjorde henne gravid.
Besökstiden är slut.
Jag har alltid velat ditt bästa, Alex. För din mammas skull.
Det gick ju bra.
Känner ni aldrig att ni är ansvarig för alltihop?
Den behöver jag inte längre.
Hur är det?
Vem är Maraclea?
Hon var redskapet för Nigels besatthet.
Jack... Jag visste att du inte kunde motstå ett hemligt möte.
-Vad vill du? -Följ med.
Maraclea var en tempelriddares förlorade kärlek.
Hon var trolovad med en tempelriddare-
-men hon dog före bröllopet.
Riddaren led såna kval att han öppnade graven-
-och älskade med hennes kropp.
Kom.
Exakt nio månader senare blev han kallad till graven.
Han upptäckte att kvarlevorna flyttats.
Huvudet hade placerats nedanför bäckenet och lårbenen hade krossats.
Var fan är vi?
En röst sa åt honom att vakta kraniet eftersom det skulle ge stor makt.
Hon är din, Jack.
Hon låg där.
Han sa att eftersom jag var hennes enda kärlek, skulle jag "göra det".
När jag vägrade sa han att jag svek blodslinjen-
-och att vi skulle bli fullkomliga med kraniet.
Du kände inte Nigel.
Du kände honom inte.
Tror du verkligen att du kan hjälpa mig?
Sköt du honom?
Vad är det som händer?
Vad är det här?!
Va?!
-John... John... -Kan någon berätta vad som händer?
Se på dem. Se på dem!
-Jag vet inget om dem. -De gav dem till mig i orden!
-Och nu får jag se detta! -Så avskyvärt!
-Han kan ju inte prata med dig. -Prata? Kallar du det här att prata?
-Vad menar du? -Vem tog bilderna?
Jag har aldrig sett dem förut. - Nigel?
Nigel!
De sa att jag skulle lämna dem ett tag för att få ordning på familjen.
Jag förstår dem, sånt här ska ju inte ske i ordensherrens eget sovrum.
Eller hur?!
-Jag är så väldigt ledsen. -Berätta varför.
Berätta varför!
Berätta! Berätta!
Herregud...
Åh, herregud...
Jack... Du kom.
-Vad har du gjort? -Hon var utvald.
-Lägg ner geväret. Ge det till mig. -Kom inte nära mig. Stanna där!
Att döda ger en mycket speciell känsla, eller hur?
Jag kommer att få min Maraclea. Hur känner du?
Jack? Hur känner du?
Du planerade allt, eller hur?
Kom, vi måste jobba.
De är borta. Jag hatade honom.
Kommer ingen att sakna dem?
Så länge de inte hittar henne inom nio månader spelar det ingen roll.
Du gjorde det inte. Nej...
Varför tror du att vi är här?
Du är galen. Du är helt jävla galen!
-Susan, då? -Jag gjorde det inte.
Jag lämnade dig med henne. Din doft fanns på henne.
Jag vet att du rörde henne.
Det spelar ingen roll nu, du kan få din Maraclea.
Vi kommer att förenas.
Det är förutbestämt.
Jack!
Det är över, Nigel.
Det kommer aldrig att vara över. Det vet du.
Gör det. Kom igen, gör det.
-Sluta, Jack. -Gör det.
-Gå inte iväg. -Gör det!
Gå bort från spåret.
-Gör det! -Jag visade ju kortet.
-Det står skrivet i evighet. -Skjut, din jävla galning!
Ligg still! Vi är inga tempelriddare och det finns inga heliga krig!
-Vilka är fienden nu? -Det är vi, eftersom...
-Eftersom vi ville ha mer än livet ger. -Du är vilseledd.
-Varför säger du så? Det är vårt öde. -Håll käften.
Be för mig och för dig själv. Nu är vi förenade.
Nio månader senare
Pojke arrangerade sin egen död
Bisarra mord lösta
Följden av ett system byggt på hot, manipulation eller tvång-
-är att den dominanta individen börjar påverka den underordnades tankar.
Processen när en gestalt där liknande tankar, fantasier-
-och andra sammanlänkade element bildar en större och labilare helhet.
På så sätt uppstår likadana sinnen. Tack.
MIN ÄLSKADE SUSAN
Huvudet saknas.
-Nigel fick det han ville. -Och vad var det?
Evighet.
Du förstår alltså inte?
Men det kommer du att göra. Det kommer du.
"Det var nödvändigt för att nå målet."
Vilken ond liten jävel.
Gillar du historia?